A.6.+Aristòtil

Aristòtil Aristòtil, nascut en una localitat macedonia anomenada Estàgira, propera al mont Athos, l'any 384 a.c. i mort al 322 a.c. en Eubea, localitat grega. Es tracta de un dels grans filosofs occidentals, discipul de [|Plató] i partidari de les idees filosòfiques de aquest i de Sòcrates. Aristòtil va crear el seu tipus de pensament a partir de les idees de Plató sobre la realitat de les coses en el [|món intel.ligible], pero Aristòtil anava més lluny, dient que la realitat de [|la Materia](el que forma totes les coses visibles), esta dins de cada cosa, i que hi ha que saber i coneixer exactament la funció de les coses, per a coneixer la seua realitat vertadera.

La [|filosofia de la naturaleza], en la que destaque Aristòtil, és la cosmologia, en la que es pot observar una gran influencia platònica. La concepció del univers segons Aristòtil, es la de un univers infinit, però que es troba dividit en dos parts, la part Sublunar, y la part Supralunar: La Sublunar, es la part que està en constant cambi y moviment, y format per els quatre elements: aigua, terra, foc i aire. Aquesta part te la influencia del pensament Platònic sobre el [|mon visible o "sensible]".

Per una altre costat la part Supralunar del univers, Aristòtil afirma que està format per una materia especial, el eter, sustancia divina e indestructible, que no estava sotmesa a ningun canvi, i que els seus elements, es menejaven en un moviment circular, sense eixir-se de un ordre natural. En aquest univers dividit en dos parts, la [|Terra es situava en el centre], mentre que els demes elements es menejaven al seu voltant, demonstrant la opinió sobre el geocentrisme que tenia Aristòtil.

A part d'aquestes opinions, Aristòtil afirmava que la Terra no era plana sino redona, gracies a la observació dels eclipses lunars, que eren produits a causa de que la Terra estava situada en mig del Sol i de la Lluna. Aço va fer deduir a Aristòtil que la sombra projectada per la terra a la Lluna era redona, el que deia que la Terra tambe tenia la mateixa forma, ja que si haguera sigut plana, haguere projectat una sombra allargada i elíptica.